PÄÄTTYMÄTÖN TARINA
- Huomenta, Bastian. - Huomenta, isä.
Minä näin taas unta, isä - äidistä.
Ymmärrän kyllä sinua-
- mutta meidän on jatkettava elämäämme.
Meillä on velvollisuuksia, Bastian.
Emme voi jättää töitämme tekemättä, vaikka äiti onkin kuollut.
Minusta tuntuu, että meidän on aika vähän jutella.
Matematiikanopettajasi soitti eilen.
Piirtelit kuulemma hevosia oppikirjaasi.
- Yksisarvisia. Ne olivat yksisarvisia. - Mitä?
Ei mitään...
Hän sanoi myös, ettet ole tehnyt läksyjäsi ajallaan.
Minä petyin, kun et edes pyrkinyt uintijoukkueeseen.
Halusit päästä ratsastustunneille.
Sanot rakastavasi hevosia, muttet uskalla nousta satulaan.
Etkö olekin jo niin iso, ettet kulje pää pilvissä vaan pidät jalat maassa?
Hyvä on.
Lopeta unelmoiminen ja selvitä ongelmasi sen sijaan.
Oli hauska jutella kanssasi. Jutellaan useammin.
- Älä taas myöhästy koulusta. - En myöhästynyt eilenkään.
Hei, tuossa tulee se kahjo!
Onko sinulla meille rahaa tänään?
Otetaan hänet kiinni!
- Et pääse karkuun, ääliö! - Sinä kuolet!
Otamme sinut kiinni!
- Missä rahasi ovat? - Minulla ei ole rahaa!
Ellei sinulla ole rahaa, joudut roskikseen!
Ei! Älkää!
- Kuka antoi luvan tulla pois? - Mene takaisin!
- Ei, ei taas... Ei taas! - Minne luulet meneväsi, nynny?
- Hän meni tuonne päin! - Minne?
Mene pois täältä! En pidä lapsista!
Oletko vielä täällä? Etkö kuullut?
Olet piilossa, vai mitä? Pelihalli on kauempana.
Täällä myydään esineitä, joita sanotaan kirjoiksi.
Ne vaativat ponnistelua eivätkä piipitä.
- Minulla on kotona 186 kirjaa. - Varmaan sarjakuvia.
Minulla on Aarresaari, Viimeinen mohikaani, Oz-maan taikuri-
- Sukelluslaivalla maapallon ympäri, Tarzan...
Tule.
Ketä sinä juoksit karkuun?
- Eräitä poikia koulusta. - Miksi?
- He heittävät minut roskikseen. - Mikset mottaa heitä nenään?
En minä tiedä...
Mistä tuo kirja kertoo?
Tämä on hyvin erikoinen kirja.
Mikä se on?
Sinun kirjasi ovat turvallisia.
Kun luet niitä, sinusta tulee Tarzan tai Robinson Crusoe.
Siksi pidänkin niistä.
Mutta jälkeenpäin olet taas pikkupoika.
Mitä tarkoitatte?
Kuuntele...
Oletko koskaan ollut kapteeni Nemo-
- ja jäänyt sukellusveneeseesi, kun jättiläismustekala hyökkää?
- Olen. - Pelkäsitkö, ettet selviä siitä?
- Sehän on vain kertomus. - Juuri tuosta minä puhun.
Sinä luet turvallisia kirjoja.
Eikö tuo kirja ole turvallinen?
- Älä mieti siitä. - Mutta te sanoitte, että se on...
Unohda koko asia. Tämä kirja ei ole sinua varten.
Koreander. Päivää. Miten voin auttaa teitä?
Päättymätön tarina
Älkää pelätkö. Tuon kirjanne takaisin.
Matikankoe... Voi ei.
Ullakko
"Peikkometsässä oli keskiyö."
"Tuuli puhalsi ikivanhoissa puissa."
"Yhtäkkiä jokin jättimäinen rymisteli pelottavan metsän halki."
Mitä tuo on?
Anteeksi.
Saisinko liittyä seuraanne täksi illaksi?
Minä olen näet matkustanut koko päivän.
Nyt minä ymmärrän, miksi olette leiriytyneet tänne.
Onpa herkullisen näköistä kalkkikiveä.
Tuoksu on hyvä! Tämä on varmaan hyvää vuosikertaa.
Aivan, olet oikeassa. Jäimme tänne juuri noiden kivien vuoksi.
- Onko hän hullu? - Ei, hän on kallionkalvaja.
- Anteeksi. - Voi sinua raukkaa!
Minä pyydän anteeksi.
Kalkkikiven joukossa oli hitusen kvartsia.
Olipa se maukasta!
Minä tulen pohjoisesta, ja meillä oli siellä ennen herkkukiviä.
Mutta nyt... Nyt niitä ei enää ole.
- Minä tiedän, miten se tapahtui. - Vannon, että syy ei ole minun.
Luulen tietäväni syyn. Kerro lisää.
Kotini lähellä oli ennen kaunis järvi-
- mutta sitten... sitten se katosi.
- Kuivuiko järvi? - Ei, sitä ei vain enää ollut.
Jäljelle ei jäänyt edes kuivunutta järvenpohjaa.
- Jäikö reikä? - Ei, siellä ei ollut enää mitään.
Ja se vain kasvoi ja kasvoi.
Ensin ei ollut enää järveä, ja lopulta-
- ei ollut kiviäkään.
Jos hän jatkaa tuohon tahtiin, kivet loppuvat täältäkin.
Tämä voi olla vakavaa, painajainen.
Vastaavaa tapahtuu myös meillä lännessä.
Outo Olematon tuhoaa kaiken.
Meillä painajaisilla on etelässä sama tilanne.
Sitä ei siis, ei siis tapahdu vain meillä päin Fantasiaa?
Ehkä sitä tapahtuu jo kaikkialla.
Koko maamme voi olla vaarassa. Mitä voimme tehdä?
Olen matkalla hakemaan apua Valtiattarelta Norsunluutornista.
Meillä on sama matka. Valtiatar voi pelastaa meidät, jos kukaan.
Miksi istumme täällä emmekä lähde kohti Norsunluutornia?
- Mitä me oikein odotamme?! - Lähdetään!
- Herää! - Mennään, tyttöseni!
Emme voi jäädä tänne roikkumaan! Herää, senkin typerä lepakko!
Emme voi odottaa etanaa. Voinko kantaa sinut?
Älä ole huolissasi, tämä on kilpaetana.
Mutta me emme voi odottaa edes kilpaetanaa.
Sehän on tosiaan kilpaetana!
Kukaan ei välitä minusta ja typerästä lepakostani.
Taidanpa ottaa muutaman herkullisen kiven matkaevääksi.
Voi ei!
Se on Olematon!
Katso!
Tuolla se on! Se on Fantasian sydän.
En tiennytkään, että se on noin kaunis.
Pysy hereillä! Käskin sinun pysyä hereillä!
Tuo on Valtiattaren koti. Hän on ainoa toivomme.
Ystävät, tiedän miksi olette tulleet.
Olematon...
...tuhoaa maailmamme.
Tiedän myös, että olette tulleet pyytämään-
- että Valtiatar auttaisi.
Mutta minulla on kamalia uutisia!
Valtiatar on kuolemansairas.
Hänen sairautensa liittyy jotenkin oudosti Olemattomaan.
Hän on kuolemaisillaan...
...joten hän ei voi pelastaa meitä.
Mutta meillä on ehkä vielä toivoa!
Purppurapuhveleita metsästävän ruohokansan joukossa on soturi-
- ja vain hän voi voittaa Olemattoman ja pelastaa meidät.
Hän on ainoa toivomme.
Hänen nimensä on Atréju.
Atréju...
"Valtiatar oli jo kutsunut suuren soturin."
"Kun hän lopulta saapui Norsunluutorniin"-
- "häneen kohdistuivat koko Fantasian toiveet."
Sehän on pikkupoika!
Olen pahoillani, mutta tällä ei ole tilaa lapsille.
- Pyydän sinua poistumaan. - Miksi sitten kutsuitte minut?
Onko hän hullu?
- Me kutsuimme Atréjua. - Minä olen Atréju.
Olet lapsi-Atréju etkä soturi-Atréju!
Olen kansani ainoa Atréju-
- mutta palaan mielelläni kotiin metsästämään.
Ei, odota!
Tule takaisin, ole hyvä.
Jos olet Atréju, jonka kutsuimme-
- oletko valmis ottamaan vastaan tehtävän?
Tietysti olen. Millainen tehtävä se on?
Etsi parannus Valtiattarelle...
...ja pelasta maailmamme.
Et voi saada keneltäkään muita neuvoja kuin tämän:
Sinun on lähdettävä yksin ja jätettävä kaikki aseesi tänne.
Matkasta tulee hyvin vaarallinen.
- Voiko tehtävä onnistua? - Minä en tiedä.
Mutta jos epäonnistut, Valtiatar kuolee varmasti-
- ja koko maailmamme tuhoutuu täysin.
Milloin lähden matkaan?
Nyt, ja sinun pitää kiirehtiä.
Olematon vahvistuu joka päivä.
Ota tämä.
Auryn...
Aurynin kantaja puhuu Valtiattaren nimissä.
Se opastaa ja suojelee sinua.
- Herää! - Hyvästi, ystäväni!
Ole varovainen.
"Samaan aikaan toisaalla Fantasiassa"-
- "pimeyden varjo-otus aloitti oman tehtävänsä."
"He olivat matkustaneet jo lähes viikon"-
- "mutta parannuskeinoa ei löytynyt."
"Atréju ja hänen hevosensa Artax eivät aavistaneet"-
- "että pimeyden varjo-otus Gmork oli jo heidän jäljillään."
Mitä nyt, Artax? Onko jo aika jatkaa matkaa?
Minä tiedän, mitä haluat. On aika syödä.
Se on hyvä ajatus.
Ei, se on loistava ajatus.
Ei, en saa syödä liikaa. Edessä on vielä pitkä matka.
"Atréju ja Artax olivat tutkineet Hopeavuoret"-
- "Epätoivon aavikon ja Lasitornit löytämättä mitään."
"Heillä oli enää yksi mahdollisuus."
"Heidän piti etsiä Ikivanha Morla, Fantasian viisain olento"-
- "joka asui Kilpivuorella"-
- "tappavien Surun soitten keskellä."
Tule, poika. Tule.
"Tiedettiin, että surun valtaan joutuneet vajosivat suohon."
Tämä sujuu hyvin, Artax.
Tule nyt, Artax.
Mikä on hätänä? Mikä sinua vaivaa?
Tule, poika.
Mikä on hätänä?
Minä ymmärrän.
Tämä on sinulle liian vaikeaa.
Artax, sinä vajoat! Tule nyt! Käänny takaisin, sinun on pakko!
Tule nyt, Artax! Taistele surua vastaan, Artax!
Älä anna soitten surullisuuden painaa itseäsi, Artax.
Sinun pitää yrittää, sinun pitää välittää, minun vuokseni.
Sinä olet ystäväni, minä rakastan sinua.
Senkin tyhmä hevonen! Liiku tai muuten kuolet!
Liiku, ole kiltti! Minä en aio antaa periksi! Älä luovuta, Artax!
Kilpivuori...
Ikivanha Morla...
Morla.
Morla!
Mutta sehän on mahdotonta. Eivät he voi kuulla minua.
Oletko sinä ikivanha Morla?
Sillä ei kyllä ole mitään väliä, mutta olen.
Auta minua, Morla. Tunnistatko sinä tämän?
Me emme ole nähneet Aurynia pitkään aikaan.
Me...? Onko täällä joku toinenkin?
Me emme ole puhuneet kenellekään toiselle-
- moneen tuhanteen vuoteen-
- joten olemme alkaneet puhua itsellemme.
Tiesitkö, että Valtiatar on hyvin sairas?
Sillä ei kyllä ole mitään väliä, mutta tiesin.
- Se ei liikuta meitä. - Hän kuolee, ellen pelasta häntä!
Olematon valtaa maan! Eikö se liikuta sinua?!
Meitä ei liikuta edes se, liikuttaako se meitä vai ei.
- Oletko sinä vilustunut? - En ole.
Olemme allergisia... nuoruudelle.
Tiedät, miten voin auttaa Valtiatarta.
Sillä ei kyllä ole väliä, mutta tiedän.
Ellet kerro sitä ja Olematon tulee, tekin kuolette - molemmat!
Se olisi ainakin jotain...
Auta minua. Sanoit, että tiedät...
Aivasteleminen kyllästyttää. Häivy täältä!
Millään ei ole väliä.
Se ei ole totta! Ellei sillä olisi väliä, voisit kertoa siitä minulle!
- Sukkela poika. - Kerro nyt!
Me emme tiedä-
- mutta voit kysyä Eteläisen maan oraakkelilta.
- Miten minä pääsen sinne? - Et mitenkään.
Sinne on matkaa 10000 mailia.
- Se on liian pitkä matka. - Juuri niin.
Unohda koko juttu. Anna periksi.
Ei käy.
Atréju ei luovuttaisi nyt.
Voi juku...
"Atréju avasi hitaasti silmänsä maattuaan päiviä tiedottomana."
"Hän huomasi olevansa oudossa ympäristössä."
"Hän oli puhdas, ja haavat oli hoidettu."
Joko sinä olet lähdössä?
Minä olin vain... Minun täytyy... Minä yritin vain...
- Yrititkö hiipiä pois? - Kyllä... en!
- Minä pidän lapsista. - Aamiaisenako?
Ei nyt sentään. Olen onnenlohikäärme.
- Nimeni on Falkor. - Minun nimeni on...
Olet Atréju, ja sinulla on tehtävä.
- Mistä tiesit sen? - Olit tajuttomana ja puhuit unissasi.
Voisitko tulla tänne-
- ja rapsuttaa minua oikean korvan takaa?
En ikinä ylety sinne itse.
- Rapsutanko tästä? - Kyllä.
Tuntuupa hyvältä! Kiitos!
Olet siis matkalla Eteläisen maan oraakkelin luokse.
Olen, mutta se on toivotonta. Matka on liian pitkä.
En ole aivan samaa mieltä.
- Tiedätkö, miten sinne pääsee? - Se on ihan kulman takana.
- Miten tämä tapahtui? - Tarvittiin vain hyvää onnea.
- Kannoitko minua 10000 mailia? - En.
Ainoastaan 9891, siis lohikäärmeentietä.
Olet loistava!
Onnenlohikäärmeestä on apua, kun suorittaa tehtävää.
Kaikki järjestyy parhain päin.
Älä ikinä anna periksi, niin hyvä onni on mukanasi.
Tuntuu hyvältä saada taas ystävä.
Ystäviä on enemmänkin.
Katso.
Mene pois, eukko! Häiritset tieteellistä työtäni!
Sinä ja sinun tieteesi!
Poika tarvitsee nyt minun juomiani.
Poika tarvitsee enemmän tieteellisiä neuvojani.
Ensin hänen täytyy parantua. Mene omaan nurkkaasi.
Sinä istut aina minun paikallani!
Hän on parantunut! Nyt onkin minun vuoroni!
Älä yritä!
Minä päätän, milloin hän on terve. Kerron, kun on vuorosi.
- Vieläkö sinuun sattuu? - Vähän, mutta se ei haittaa.
Potilasko sen päättää? Sen täytyy sattua, muuten se ei parane.
Tässä, juo tämä.
Eikö olekin hyvää? Se on lepakonsiipikeittoa.
Siinä on liskonsilmää, puuhometta ja härskin merikäärmeen suomuja.
Mistä sinä ja lohikäärme tulitte, ja mitkä ovat aikeenne?
Kiinnostavatko ne tiedeyhteisöä?
Olen Atréju. Etsin Eteläisen maan oraakkelia.
Tulit oikeaan paikkaan, poika. Olen oraakkelin asiantuntija.
- "Olen erikoistunut aiheeseen." - Olen erikoistunut aiheeseen.
Istu alas ja ole kerrankin hiljaa!
Ole itse hiljaa, eukko! Nyt on minun vuoroni.
Minä olen Engyvuk, ja hän on Urgl.
Oletko kuullut minusta? Et taida liikkua tiedepiireissä.
Olen erikoistunut oraakkeliin. Tulit oikeaan paikkaan, poika.
- Vanha hölmö vasta hölmö onkin. - Odota! Pysy siinä!
Observatorio! - Mene kampeen, eukko!
Etkö voi pyörittää nopeammin, laiskuri?
Olen tutkinut oraakkelia vuosia. Aion julkaista siitä kirjan:
Sata vuotta oraakkelin tutkimusta. Osa 1: Varhaiset vuodet.
- Oletko tavannut oraakkelin? - Mitä luulisit?
Käytän tieteellisiä menetelmiä!
Katso!
- Onko tuo Eteläisen maan oraakkeli? - Ei.
Se on ensimmäinen portti, jonka kautta pääset oraakkelin luo-
- ja saat loput tiedot kirjaani varten.
Vaikka useimmat eivät tietenkään ikinä pääse sinne asti.
Miksi?
Sfinksien silmät ovat kiinni, kunnes joku-
- joka ei tunne omaa arvoaan, yrittää kulkea portista.
Tuolla on tulija, joka näyttää hienolta.
Katsotaanpa, mitä hän ajattelee itsestään.
Jatka vain, pelkuri! Jatka!
Anna minunkin katsoa. Minä olen tiedemies.
Hän jatkaa matkaa. Luulen, että hän onnistuu.
Ovatko sfinksien silmät auki vai kiinni? Anna minun katsoa!
Ne ovat kiinni.
Ei, odota! Silmät aukeavat!
Onnistuiko hän pääsemään läpi?
Ei.
Hienot haarniskat eivät auta.
Sfinksit näkevät suoraan ihmisen sydämeen.
Ensi kerralla haluan itse nähdä, mitä tapahtuu. Kaukoputki on minun.
- Minä yritän. - Ei, älä mene vielä!
En kertonut vielä toisesta portista! Se on vielä pahempi! Atréju!
Atréju!
Hän ei ikinä pääse läpi!
Älä ala epäillä itseäsi! Luota itseesi!
Luota itseesi! Luota itseesi!
Juokse, Atréju! Juokse!
Juokse nyt!
Hän pääsi läpi! Hän pääsi läpi!
Sinäkin tarvitset vitamiineja.
Hän pääsi läpi! Atréju pääsi sfinksiportin läpi!
- Minä sanoin, että hän pääsisi! - Se on hyvä!
Et silti olisi saanut pudota korista.
- Tiesin, että hän pääsisi turvaan. - Älä höpise! Et ymmärrä mitään!
Pahin on edessä. Seuraavana on Taikakuvastimen portti.
- Atréju joutuu kohtaamaan itsensä. - Sen ei pitäisi olla vaikeaa.
Kaikki luulevat niin, mutta hyvät huomaavat olevansa julmia-
- ja rohkeat paljastuvat pelkureiksi.
Oman itsensä nähdessään useimmat juoksevat karkuun kiljuen!
Nyt tämä menee liian pitkälle.
Entäpä jos minusta todella tiedetään Fantasiassa?
Eteläisen maan oraakkeli...?
Älä pelkää. Emme vahingoita sinua.
Olemme odottaneet sinua pitkän aikaa, Atréju.
- Oletteko Eteläisen maan oraakkeli? - Olemme.
Te tiedätte, mikä pelastaa Fantasian!
- Me tiedämme sen. - Mikä se on? Minun täytyy tietää!
Valtiatar tarvitsee uuden nimen.
Uuden nimenkö? Onko siinä kaikki?
Se on helppoa! Voin antaa hänelle minkä tahansa nimen.
Kukaan Fantasian asukas ei voi tehdä sitä.
Vain ihmislapsi voi antaa hänelle uuden nimen.
Mistä minä löydän ihmislapsen?
Voit löytää hänet vain-
- Fantasian rajojen tuolta puolen.
Sinun on pidettävä kiirettä, jos haluat pelastaa maailmamme!
Emme tiedä, miten kauan voimme vielä vastustaa Olematonta.
Falkor!
Kiirehdi! Olematon on kaikkialla!
Älä pelkää, pääsemme Fantasian rajoille.
- Tiedätkö, missä ne ovat? - Ei aavistustakaan.
- Miten me löydämme ihmislapsen? - Onnen avulla!
- Lennä nopeammin, meillä on kiire! - Hyvä on, pidä lujasti kiinni!
Onpa harmi, etteivät he kysy minulta.
Äidilläni oli niin ihana nimi.
"He lensivät ja saapuivat Mahdollisuuksien merelle."
"Sieltä he eivät päässeet eteenpäin."
Katso, Atréju! Olematon!
- Falkor! - Atréju! Atréju!
Atréju!
Falkor!
Falkor, missä sinä olet?!
Falkor!
Atréju, missä sinä olet?! Atréju!
Falkor!
Atréju!
Nämähän näyttävät suurilta, hyviltä, vahvoilta käsiltä-
- eivätkö näytäkin?
Olen aina pitänyt niitä sellaisina.
Voi pieniä ystäviäni. Peukaloinen ja hänen kilpaetanansa-
- painajainen ja jopa typerä lepakko...
En pystynyt pitelemään heitä.
Olematon veti heidät minun käsistäni.
- Minä epäonnistuin. - Et se ollut sinä.
Minä epäonnistuin. Minut valittiin pysäyttämään Olematon-
- mutta kadotin Aurynin ja onnenlohikäärmeen.
En voi enää päästä Fantasian rajojen tuolle puolelle.
Kuuntele! Olematon tulee tänne millä hetkellä hyvänsä.
Minä istun tässä ja odotan, että se vie minutkin pois.
Nämä näyttävät hyviltä, vahvoilta käsiltä, eivätkö näytäkin?
Morla?
Artax!
Jos tulet lähemmäksi-
- revin sinut kappaleiksi.
- Kuka sinä olet? - Minä olen Gmork.
Ja sinä, kuka ikinä oletkin-
- saat kunnian olla viimeinen uhrini.
Minä en kuole helposti. Olen soturi.
Urhea soturi... Taistele sitten Olematonta vastaan.
En onnistu pääsemään Fantasian rajojen tuolle puolen!
- Mikä sinua naurattaa? - Fantasialla ei ole rajoja.
- Se ei ole totta! Sinä valehtelet! - Olet tyhmä poika.
Etkö tiedä mitään Fantasiasta?
Sehän on ihmisten mielikuvituksen maailma.
Sen jokainen osa ja jokainen olento-
- on pieni osa ihmisten unelmia ja toiveita.
Siitä syystä-
- sillä ei ole rajoja.
Miksi Fantasia kuolee?
Ihmiset ovat alkaneet menettää toivonsa-
- ja unohtaa unelmansa.
- Siksi Olematon vahvistuu. - Mikä Olematon on?
Se on tyhjyys, joka on jäänyt jäljelle.
Se on kuin epätoivo, joka tuhoaa tämän maailman.
- Minä olen yrittänyt auttaa sitä. - Minkä takia?
Siksi että toivottomia ihmisiä on helppo valvoa-
- ja se, joka valvoo-
- saa myös vallan!
Kuka sinä oikeasti olet?
Minä palvelen mahtia, joka on Olemattoman takana.
Sain tehtäväksi tappaa sen ainoan, joka voisi pysäyttää Olemattoman.
Kadotin hänet Surujen soilla.
Hänen nimensä oli Atréju!
Jos meidän pitää kuolla, kuolen taistellen!
Käy kimppuuni, Gmork! Minä olen Atréju!
Falkor!
Atréju!
"Se oli Fantasian loppu."
"Vain muutama osa rikkaasta ja kauniista maailmasta"-
- "selvisi Olemattoman käsistä."
Vanha kunnon Falkor, näetkö mitään, näetkö yhtään mitään?
En näe, koko maa on poissa.
- Niin, koska minä epäonnistuin. - Sinä yritit.
- Onkohan Norsunluutorni pystyssä? - Toivotaan niin, Atréju.
Toivotaan niin.
Anna Aurynin johdattaa sinua.
Vie meidät Norsunluutornille, jos se on jäljellä.
Norsunluutorni!
Valtiatar...
Mene vain.
Atréju.
Miksi näytät niin surulliselta?
Minä epäonnistuin, Valtiatar.
Ei, et epäonnistunut. Toit hänet tullessasi.
- Kenet? - Ihmislapsen.
Hänet, joka pelastaa meidät kaikki.
Tiesittekö ihmislapsesta?
Totta kai, tiesin kaiken.
Hevoseni kuoli, olin hukkua ja selvisin nipin napin Olemattomasta!
Ja te tiesitte jo kaiken!
Se oli ainoa tapa tavoittaa lapsi.
Mutta minä en tavoittanut ihmislasta!
Kyllä sinä tavoitit. Hän on kärsinyt kanssasi.
Hän koki kaiken saman kuin sinäkin.
Ja nyt hän on tullut tänne... sinun kanssasi.
Hän on hyvin lähellä.
Hän kuulee joka sanan, minkä me sanomme.
Mitä?!
Miksi hän ei tule tänne, jos hän on niin lähellä?!
Hän ei tajua olevansa jo osa päättymätöntä tarinaa.
Mikä on päättymätön tarina?
Hän on jakanut sinun seikkailusi, ja muut jakavat hänen seikkailunsa.
He seurasivat häntä, kun hän meni kirjakauppaan.
Mutta se on mahdotonta!
He seurasivat häntä, kun hän otti kirjan, jossa on Aurynin symboli.
Hän lukee siitä omaa tarinaansa-
- juuri nyt.
En voi uskoa tätä! He eivät voi puhua minusta!
- Mitä tapahtuu, ellei hän tule?! - Maailmamme katoaa.
Ja minäkin katoan.
Miksi niin tapahtuu?!
Hän ei tajua, että hänellä on valta estää tuho.
Hän ei vain voi kuvitella, että pieni poika on niin tärkeä.
Olenko se todella minä?!
- Tietääkö hän, mitä pitää tehdä?! - Mitä minä teen?!
Hänen pitää antaa minulle nimi.
Hän on jo valinnut sen. Hänen täytyy vain sanoa se ääneen.
Tämä on vain tarina, se ei ole totta!
Atréju! Ei!
Bastian!
Miksi et toteuta unelmaasi, Bastian?
Minun on pidettävä jalat maassa!
Huuda minun nimeni!
Bastian, ole kiltti!
- Pelasta meidät! - Hyvä on! Teen sen!
Pelastan teidät! Toteutan unelmani!
Kuuntytär!
Miksi on näin pimeää?
Alussa on aina pimeää.
- Mikä tuo on? - Se on hiekanjyvä.
Vain se jäi jäljelle suuresta valtakunnastani.
- Katosiko Fantasia kokonaan? - Katosi.
- Sittenhän kaikki oli turhaa. - Ei, ei ollut.
Fantasia voi kasvaa sinusta-
- sinun unelmistasi ja toiveistasi, Bastian.
- Miten? - Avaa kätesi.
- Mitä sinä aiot toivoa? - Minä en tiedä.
Sitten Fantasiaa ei enää ole olemassa.
- Montako toivomusta minulla on? - Niin monta kuin haluat.
Mitä enemmän sinä toivot, sitä upeampi Fantasiasta tulee.
- Ihanko totta? - Kokeile.
Ensimmäinen toiveeni on...
Falkor, täällä on upeampaa kuin luulinkaan!
- Pidätkö tästä? - Tämä on ihanaa!
Ihan kuin Olematonta ei olisi ollutkaan!
Tuolla ovat Atréju ja Artax!
Mitä sinä haluat toivoa seuraavaksi?
Katso, tuolla he ovat!
Se on hirviö!
Mitä pidätte tästä, pelkurit?!
Mennään tänne!
Me saamme teidät kiinni!
Bastian toivoi vielä paljon lisää ja koki monia seikkailuita-
- ennen kuin hän palasi tavalliseen maailmaan-
- mutta se on toinen tarina.